Ričardas Mironas
Ričardas Mironas | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1908 m. balandžio 5 d. Zaisanas, Kazachija |
Mirė | 1979 m. balandžio 26 d. (71 metai) Vilnius |
Veikla | kalbininkas, vertėjas, pedagogas |
Partija | 1948 m. TSKP |
Alma mater | 1933 m. Vytauto Didžiojo universitetas, 1936 m. Paryžiaus universitetas |
Ričardas Mironas (1908 m. balandžio 5 d. Zaisanas, Kazachija – 1979 m. balandžio 26 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkas, vertėjas, pedagogas, jaunystėje – boksininkas.
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Sesuo Monika Mironaitė. 1930–1931 m. vidutinio ir pussunkio svorio Lietuvos bokso čempionas. Bendradarbiavo laikraštyje „Mūsų sportas“. 1933 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė klasikinę filologiją. 1933–1936 m. studijavo orientalistiką ir lyginamąją kalbotyrą Indijos civilizacijos institute Sorbonoje; Emilio Benvenistės mokinys. Dirbo mokytoju Kauno, Vilkaviškio gimnazijose.
1944–1949 m. Kauno valstybinio universiteto dėstytojas, 1946–1949 m. Istorijos ir filologijos fakulteto dekanas; nuo 1946 m. docentas. 1948 m. filologijos mokslų kandidatas. 1949–1950 m. Klaipėdos mokytojų instituto direktorius. 1950–1954 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, Lietuvių kalbos ir literatūros fakulteto dekanas, Lietuvių kalbos katedros vedėjas, 1952–1954 m. laikraščio „Tarybinis studentas“ redaktorius.
1954–1955 m. Černivcų universiteto (Ukraina) lotynų kalbos katedros vedėjas. Nuo 1950 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1958–1962 m. Užsienio kalbų, 1962–1970 m. Prancūzų kalbos, 1976–1979 m. Klasikinės filologijos katedros vedėjas. 1978 m. LTSR nusipelnęs dėstytojas.[1]
1958–1979 m. žurnalo „Kalbotyra“ atsakingasis redaktorius. Paskelbė straipsnių sanskrito, lietuvių ir rusų kalbų lyginamosios istorijos gramatikos klausimais, išvertė grožinės literatūros kūrinių.[2] Mokėjo apie 30 kalbų.
Bibliografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Lotynų kalba, bendrautoriai Kazimieras Kuzavinis ir Jonas Dumčius, 1960 m.
- Lectiones Latinae, bendrautoriai Kazimieras Kuzavinis ir Jonas Dumčius, 1969 m.
- Kalbotyros įvadas, 1969 m.
- Kalbos mokslo pagrindai, 1971 m.
- Oria kalbos žodynas, 1972 m.
- Elementa Latina, bendrautoriai Kazimieras Kuzavinis ir Jonas Dumčius, 1978 m. 3 leid. Vilnius, Jandrija, 1999 m. – ISBN 9986-9184-7-2
- Trumpas mokyklinis graikų-lietuvių kalbų žodynas, 1979 m.
Vertimai:
- Gi de Mopasanas. Pjeras ir Žanas, iš prancūzų, 1937 m.
- Žanas Žakas Ruso. Julija, arba naujoji Eloiza, iš prancūzų, 3 d. 1938–1939 m.
- „Dvylika Rig–Vėdo himnų“, iš sanskrito, 1939 m.
- Pančatantra, iš sanskrito, išleista 1990 m.
- Aischilas, Prikaltasis Prometėjas, tragedija, iš senovės graikų, 1947 m., Vilnius: Žaltvykslė, 2005 m. – ISBN 9986-06-066-4
- Aischilas, Septynetas prieš Tebus, iš senovės graikų, 1953 m.
- Epikūras. Apie laimę, iš senovės graikų, su A. Matulioniu, išleista 2000 m.
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Algirdas Sabaliauskas. Ričardas Mironas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. - 104
- ↑ Algirdas Sabaliauskas. Ričardas Mironas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. - 205 psl.